Dottie!
Dottie! Vågn nu op!
Hold kæft, T-Bone!
Luk mig ind, for fanden! Hold kæft, T-Bone!
Dottie! Vågn op!
Dottie!
Luk op, for fanden! Dottie!
Kom ud af den skide seng, nu!
Dottie, luk op!
Dottie, vær nu sød at lukke op!
Dottie, jeg skal pisse!
Vågn op, det er mig!
- Fandens! - Vent!
- Luk for helvede op! - Jeg kommer nu!
For helvede, tag noget tøj på!
Jeg vidste ikke, hvem det var.
Luk døren, for helvede!
Åbner du sådan der, hvis du ikke ved, hvem det er?
- Du har set en før. - Det halve Dallas har set den før.
Klap i!
- Er far her? - Han sover.
Dottie er her vel?
- Smed Adele dig ud? - Nej, jeg vil tale med far.
- Har du slået hende igen? - Nej, jeg slog hende ikke.
Vil du være sød at tage noget tøj på?
Det er svært at tænke, når din dusk stirrer på mig.
For fanden!
- Tag bare for dig. - Hvor har du det møg fra?
Jeg købte det af dig.
Er det derfra?
- Hvad laver du her? - Adele har smidt ham ud!
- Han kan tale selv! - Jeg mangler et sted at bo.
- Hvorfor smed hun dig ud? - Det er en lang historie.
- Har du slået hende igen? - Nej, jeg har ikke slået hende!
- Det har du da gjort før. - Det rager altså ikke dig!
- Jeg bor her. - Skal din nøgne kone forhøre mig?
- Jeg er ikke nøgen. - Hvorfor går hun rundt sådan?
Hun åbnede døren med missen fremme.
- Hun vidste ikke, hvem det var. - Og hvad så?
Dottie skal ikke se sin stedmors fisse.
- Nu går jeg i seng. - Godnat.
Jeg myrder dig!
- Stop! - Drøm sødt!
Han kan blive her en nat! Bliver han længere, tæver jeg den lille lort!
- Godnat, idiot! - Dø ikke i søvnen!
Hvad fanden?! Nu er hun arrig på mig.
- Klæd dig på, jeg må tale med dig. - Og så skal jeg tage tøj på?
- Det er personligt. - Så hvisk det!
- Tag noget tøj på. - Nej!
Jeg skal bruge 6.000, ellers bliver jeg myrdet.
- Du må hellere forlade byen. - Hvis du giver mig 1.000...
- Så forholder de sig i ro. - Jeg har ikke så mange penge.
Det er mors skyld, at det her skete. Hun smed mig ud.
- Slog du hende? - Nej, har jeg jo sagt.
Hvorfor smed hun dig ud?
Jeg pressede hende mod køleskabet. Hun huggede kokain fra mig.
- Sludder. Adele sniffer ikke kokain. - Hun solgte det.
Skidtet er i hvert fald væk. Kun hun vidste, hvor det lå.
Og i aften kom hun hjem i bilen, der gik som et urværk.
Den guldfarvede Cadillac? Virkelig?!
- Den har ikke kørt i årevis. - Det er det, jeg siger.
Mit kokain er væk, og nogle fyre vil myrde mig. Min egen mor!
Nå? Vil du låne mig pengene?
- Nej. - Så er jeg færdig!
- Jeg har aldrig haft 1.000 dollar. - Ville du gerne have det?
Vil du gerne have 15.000 dollar? Lad mig fortælle færdig.
- Hver eneste gang. Som med farmen. - Tal ikke om den.
- Jeg taler om noget meget lettere. - Det har bare at være godt.
Har du hørt om Joe Cooper?
- Nej. - Han er strømer. Kriminalbetjent.
Han har en lille biindtægt.
- Hvad laver han? - Han er morder. Han myrder folk.
Og?
Mor har en livsforsikring, der er 50.000 dollar værd.
Se ikke sådan på mig.
- Hvem er... Hvad hedder det? - Den begunstigede.
- Dottie. - Det hele? Alle 50.000?
- Skulle jeg ikke have noget? - Nej, hvorfor skulle du det?
- Jeg er hendes eksmand. - Hun hader dig. Det ved du.
- Hvad ville det koste? - Han forlanger vist 20.
Tusind? Kors!
Vi kan ikke sjuske med det her. Det er det værd for ikke at ryge ind.
Killer Joe er professionel. Han vil gøre det på rette måde.
Hvordan ved du det? Hvem har fortalt om det?
Pyt med det.
Vi spørger, om han vil gøre det mod at få del i forsikringspengene.
Når vi har betalt ham og har delt 30.000 i fire...
I tre. Dig, mig og Dottie.
- Hvad med Sharla? - Hvad er der med hende?
- Hun skal have en andel. - Fandeme nej.
Hun har været min kone længere end Adele var det. Du får færre penge.
- Og du får flere. - Jeg er faderen.
Jeg fandt hende. Hun er min ekskone. Ikke dig og ikke Dottie.
Okay, vi deler i fire.
Jeg er ikke gået med til noget endnu.
Det er jo mord. Jeg vil ikke bare stå her og nikke.
Se på det på denne måde: Gør hun nogen gavn for nogen?
- Hvad mener du? - Tager nogen sig af, hvis hun er væk?
- Ja, Rex. - Den sjover vil bolle hvad som helst.
- Han holder måske af hende. - Han ville blive lykkelig.
- Har du set, hvordan hun behandler ham? - Sikkert som hun behandlede mig.
Hvad er det bedste for Dottie? At få 10.000 og kunne gå i skole?
Eller at have en fjoget, alkoholiseret mor i omkring 20 år til?
- Jeg forstår, hvad du mener. - Men Dottie må ikke vide noget.
Vi gør hende en tjeneste.
Ja.
Hvad laver du her?
Jeg skændtes med mor.
- Byggede du denne by helt alene? - Ja.
Absolut. En del ad gangen.
Det hørte jeg. Ved brylluppet.
Hun skræmte livet af mig. Det er uhyggeligt, når hun taler i søvne.
Ja. Det er blevet værre. Det sker næsten hver nat.
- Er hun sammen med nogen? - Håb ikke på for meget.
- Ærligt talt er hun sikkert stadig... - Hvad? Uskyldig?
Kan vi ikke bare snakke med ham? Vi behøver ikke afgøre noget nu.
- Okay. - Godt.
Jeg hørte jer tale om at dræbe mor.
Jeg synes, at det er en god idé.
Der kan du se.
Det er jo mord.
- Det der ser svært ud. - Hvem er du?
- Joe Cooper. Joe Cooper. - Du skræmte livet af mig!
Undskyld.
Det må du undskylde.
Jeg bankede på, men tv'et larmede så jeg gik bare ind.
Okay...
Det der ser svært ud. Fra tv'et.
Du burde have en lærer.
Joe Cooper. Jeg skulle møde Chris her halv elleve.
- Han er her ikke. - Jeg er lidt tidligt på den.
Han kommer tit for sent.
Må jeg ulejlige dig med en kop kaffe?
Ja.
Sid ned. Jeg tager din jakke.
- Må jeg spørge, hvad du hedder? - Jeg hedder Dottie.
- Hej, Dottie. - Hej.
Hvad er der?
Hvad er du? Jeg mener, hvad laver du?
Jeg er kriminalbetjent.
Virkelig? Ligesom Magnum?
Nej, han er privatdetektiv.
Jeg er betjent her i Dallas.
- Han er ikke virkelig. - Nej.
Jeg er virkelig.
- Der er vist ikke så mange biljagter. - Der er meget papirarbejde.
Mange betjente bruger aldrig deres pistol.
Det er sikkert sandt.
- Har du trukket din pistol? - Ja da.
- Har du skudt nogen? - Ja.
- Hvem? - Ingen, du kender.
Døde personen?
Nogle af dem, ja.
Hvad er det mest spændende, der er sket?
Jeg gik ind i et hus.
Jeg hørte forfærdelige skrig længere inde i huset.
Det var helt mørkt.
Jeg gik i skrigenes retning mod et soveværelse.
Jeg vidste ikke, hvad jeg skulle forvente.
Da jeg åbnede døren...
Pludselig kastede en enorm, fed mand sig over mig.
- Han råbte, sparkede og kradsede. - Du godeste!
Og der var ikke engang andre.
Og han ville ikke skade mig. Han ønskede, at jeg hjalp ham.
- Hvorfor det? - Han havde skændtes med sin kæreste.
Hun havde været ham utro-
- og for at give hende en lærestreg... Det sagde han:
"For at give hende en lærestreg..."
...hældte han tændvæske på sit kønsorgan og satte ild til det.
Er det ikke utroligt?
Det er sandt.
Den elendige stakkel satte ild til sit kønsorgan-
- bare for at give kæresten en lærestreg.
Så ku' hun lære det.
Mon hun nogensinde kom over det...?
- Klarede han sig? - Nej.
Nej, det gik ikke så godt. Han satte ild til sit kønsorgan.
En moster satte ild til sig selv engang. Men ikke med vilje.
Kjolen sad fast i komfuret, og det gik ild i den.
- Hun døde, inden de fik den slukket. - Jaså?
Hun var den i familien, som jeg ligner mest. Hun hed Viva. Fint, ikke?
Jeg tror ikke, at hun var gift.
- Skal du ikke tage den? - Det er til dig.
Far kunne ikke få fri! Kan du mødes os på Bob's Muffler?
- Kan vi tale uforstyrret et sted der? - I en lukket billardhal ved siden af.
- Dottie kan vise vej. - Lav ikke nye planer igen.
Jeg er meget ked af...
- Kan du støje lidt mere?! - Kan du kysse mig i røven?!
Skal du slå min mor ihjel?
Det ved jeg ikke.
- Hvorfor det? - Jeg var bare nysgerrig.
Hun forsøgte at dræbe mig, da jeg var meget lille.
Hun lagde en pude over mit ansigt.
Hun elskede mig ikke, som en mor skal elske sin baby.
Hun troede, at det var lykkedes.
Og så kunne jeg ikke vokse op til noget bedre, end hun var.
Det lykkedes ikke. Hun fik ikke sendt mig tilbage til Ham.
Resultatet var, at jeg ikke var her et stykke tid. Men så var jeg her igen.
Hun var ked af, at jeg er her og altid vil være det.
- Hvordan ved du det? - Hvad?
At din mor ville dræbe dig.
Fordi jeg kan huske det.
Det her er min far: Ansel.
Ansel...
- Vil du have en øl? - Nej tak. Hør, jeg har travlt...
Så går vi lige til sagen.
- Hvis det er i orden. - Til en start...
Far og jeg har aldrig gjort den slags her før.
Vi vil ikke gøre det, men det skal gøres.
- Det blander jeg mig ikke i. - Godt...
Du kan måske sige, hvilke spørgsmål vi skal stille.
Det er meget enkelt.
I betaler mig for en tjeneste, som jeg udfører for jer.
I skal give mig detaljerne om hendes vaner.
Jeg handler derefter. I får sparsom information om mine aktiviteter.
Jo mindre I ved, desto bedre er det for alle involverede.
Jeg har nogle få regler, som man altid skal holde sig til.
Hvis I bliver taget for forbrydelsen, må I under ingen omstændigheder...
- ...afsløre min deltagelse. - Selvfølgelig ikke.
Hvis I overtræder den regel...
...så dør I. Forstår I det?
Jeg skal være helt sikker.
Det forstår jeg.
Forstår du det?
Ja.
Det koster 25.000 dollar kontant. Betaling forud, uden undtagelse.
- 25.000? - Ja.
- Du sagde da 20.000. - Det var det, jeg hørte.
- Er det et problem? - Det er ikke det, der er vores problem.
Hvad er jeres problem så?
Det er forskuddet, der er et problem.
- Ingen undtagelser. - Lad mig forklare.
En grund til, at vi vil have det gjort, er, at mor har en livsforsikring.
- Det plejer det at have. - Hvis vi lover betaling bagefter...
Det kan ikke forhandles.
Vi er færdige.
Hvad troede du, at det her var? Skulle vi indgå en aftale?
Det her er alvorlige ting, knægt.
- Det er jeg klar over. - Nej, det tror jeg ikke.
Jeg tager dig ikke alvorligt.
Det her skal gøres, på en eller anden måde.
Vi er færdige. Jeg har aldrig mødt jer.
I har aldrig mødt mig.
Vi har naturligvis aldrig diskuteret muligheden for et depositum.
- Hvad mener du? - Du ved, hvor du kan finde mig.
- Ring, hvis hun er interesseret. - Mener du min søster?
Er hun din søster?
Kors...
Hvad mener han med depositum?
Hvad tror du? Han mener Dottie.
- Hvad skal deponeres? - Hvor dum er du egentlig?
Er du virkelig så dum?
- Nu passer du lidt på! - Vi må finde på noget!
- Vi kan selv dræbe hende! - Du kender ikke engang klokken.
Hvad foreslår du så, geni?
Vi kan glemme det hele, eller...
...give ham Dottie.
Det vil måske være godt for hende.
Ingen får dem at se. Hvorfor er du så urolig?
Man kan ikke se dit ansigt på dem.
- Er det en privat samtale? - To store pepperonipizzaer!
Fotobutikken bag butikscentret.
Det var bare en tøs med bumser, som aldrig havde set en.
Ikke så stor, i hvert fald.
Hvornår henter du mig?
Hvad skal jeg lave så længe? Vent lidt, Jenny.
Må jeg få penge til aftensmaden?
Jenny, jeg ringer, når jeg får fri. Jeg kan ikke. Ja...
Ja, i lige måde.
- Hvad vil du lave til aftensmad? - En sammenkogt ret.
Ingen salat? Hvis du får nogle dollar ekstra, kan du købe en ny kjole.
- Vi får en gæst i aften. - Skal vi være pæne i tøjet?
Du ser godt ud i en kjole.
- Talte du med din fyr i telefonen? - Hvad mener du?
- Jeg er jo gift. - Jeg siger ikke noget til far.
Det var Jenny, en ven fra high school.
Ingen sorte oliven, sagde jeg.
Lav en Supreme mere, uden sorte oliven! Jeg holder pause.
- Spis! - Er han sød?
- Sig ikke den slags! - Du burde have en sød kæreste.
Jeg havde en kæreste i 3. klasse. Jeg sagde det ikke til nogen.
Han hed Marshall. Han var fed.
- Du burde gå mere ud. - Ingen vidste, at vi kom sammen.
Vi sås ikke i frikvartererne og inviterede ikke hinanden hjem.
- Hvornår så du ham så? - I timerne.
- Jeg mener alene. - Vi mødtes aldrig alene.
- Det havde ødelagt hemmeligheden. - Hvordan vidste I så, at I var sammen?
Det vidste vi bare. Ellers havde det ikke været ægte.
- Hvad var det, der var ægte? - Kærligheden. Vi elskede hinanden.
Hvordan ved du det, hvis I ikke talte om det?
Fordi hans kærlighed til mig var sand.
Der er vist ikke meget af den slags.
Det er Joe, der kommer til middag, ikke?
Hans øjne er...
Hvad?
Har du mødt ham? Hvordan er han?
Han sagde, at jeg burde have en lærer til kung fu.
- Han bad mig lave kaffe til ham. - Hvordan er han?
- Det ved jeg ikke. - Hej, Ansel.
Jenny er bare en ven, og jeg vil ikke have ballade med din far.
Du burde have en sød kæreste.
- Taler I om mig? - Kunne du fornemme det?
Jeg sagde til Dottie, at hun ville være fin i en ny kjole.
Jeg kører dig til second hand-butikken, så finder vi noget pænt.
- Skal alle have fint tøj på? - Ja, det skal vi.
- Må jeg få penge? Vi har ikke mere øl. - Min håndtaske er nedenunder.
Hvornår vil du sige, at det kun bliver hende og Joe?
Du må fortælle hende det! Hun opfatter ikke ting som os andre.
- Hvorfor er du så urolig? - Hun har aldrig været på date.
Bortset fra en tyk knægt, der ikke var klar over det.
- Sig det, ellers går det hele galt! - Hvad skal jeg sige?
Sig, hvordan tingene er. Skal du spolere alt?!
- Hvilke ting? - Sig, hvorfor Joe kommer på besøg.
Hvis hun ikke kender hans forventninger, skuffer hun ham måske.
Jeg kører hende jo over til second hand-butikken.
Hvad med mine ølpenge?
Sharla? Hvilken tyksak?
Far?
Far.
Se dig lige! Du ligner sgu en filmstjerne.
Vend dig om.
Ja, du ligner fandeme en filmstjerne.
- Det føles underligt. - Sludder, du er smuk.
- Min bagdel er for stor. - Nu skal du høre en hemmelighed.
- Drenge synes om store bagdele. - Nej, de gør ikke.
- Jeg taler af erfaring. - Sharla har ikke en stor bagdel.
Det kommer nok.
Hvorfor er du ikke klædt om?
Fordi jeg ikke skal spise med.
- Hvad mener du? - Jeg og Chris skal ordne noget.
Det bliver kun dig og Joe.
- Jeg burde klæde om. - Nej, skat...
- Jo, det burde jeg. - Nej! Det vil være rart for Joe...
...hvis han ser, hvor fin du er. Hør nu på mig... Dottie!
- Tag det roligt! - Slip mig! Jeg skal klæde om.
Jeg skal klæde om! Jeg skal klæde om!
- Luk ikke døren i ansigtet på mig! - Jeg skal klæde om!
Stå stille, din lille so!
Hvad fanden sker der herinde?
- Hun vil tage kjolen af! - Og?
- Er hun ikke fin? - Lad hende klæde om!
- Vent nu lidt. - Lad hende klæde om! Klæd om.
- Hvad laver I her? - Rolig, vi er på vej ud.
Udfordr ikke skæbnen, knægt.
Når vi indgår en aftale, forventer jeg, at den bliver holdt.
Kom, far.
- Er du med? - Ja.
Dygtig dreng.
- Hvor er hun? - Hun klæder om.
Han burde have mødt Sharla i stedet. Det havde jeg ikke haft så meget imod.
- Hun er faktisk min kone, skiderik. - Så siger vi det...
Dottie? Det er Joe Cooper. Vi er alene nu.
Hvis du ikke vil komme ud, gør det ingenting. Bliv der, så længe du vil.
Maden dufter godt!
Desværre har jeg ingen sjove fortællinger den første date eller mad.
Jeg kommer måske på en.
Eller måske ikke.
Lee Hazlewood. "Okie from Muskogee".
Ham har jeg heller ingen historier om. Eller om Oklahoma.
Men Oklahoma er nu ret morsomt.
Jeg havde udsigt mod Oklahoma, da jeg var barn.
Fra Red Rivers sydlige bred.
Da jeg var dreng, lå grænsen mellem Texas og Oklahoma midt i floden.
Fiskede vi fra nordsiden, fik vi "Okie"-fisk.
Jeg fiskede Texas-fisk.
På et senere tidspunkt forærede vi vores del af floden væk.
Nu hører det hele til Oklahoma.
Den sydlige bred er grænsen nu.
Jeg ved ikke helt, hvorfor vi gjorde sådan.
Men det gør mig vred.
Det er lidt som at forære...
...sin veranda væk.
- Hvordan går det? - Godt.
- Vil du vide, hvordan jeg har det? - Hvordan har du det?
Godt, tak.
Du er fin.
Tak. Jeg klædte om.
Jeg vidste ikke, at det kun blev dig og mig.
- Det burde nogen have fortalt dig. - Det gjorde de, for lidt siden.
- Hvad klædte du om fra? - En kjole.
Jeg ville meget gerne se den.
- Dine øjne brænder. - Hvad?
Dottie... Stoler du på mig?
- Ikke helt. - Godt.
- Henrivende. - Jeg er jomfru.
Det ved jeg.
- En tunfiskegryde! - Ja.
- Må jeg hælde op? - Ja tak.
Tak.
- Jeg vil gerne se kjolen. - Den passede ikke.
Må jeg se den alligevel?
- Hvordan skal du dræbe mor? - Det taler man ikke om ved middagen.
Hvis man ikke forgifter hende.
- Skal du efterforske sagen? - Sikkert ikke. Men det sker.
Giver det dig problemer?
Det bliver enklere.
Gør det?
- Ja. - Jeg elsker min bror.
Da mor og far var på vej til at blive skilt...
Hun var fuld og sagde til os, at hun ikke elskede far længere.
Jeg har aldrig elsket ham. Jeg råbte noget usammenhængende-
- og løb ud i haven.
Chris kom ud. Han sagde ingenting.
Han lagde sig bare oven på mig og strakte sig ud sådan her.
Han lå på mig, til jeg holdt op med at græde. Vi har aldrig talt om det.
Kom med kjolen.
- Nu? - Ja.
- Hvorfor bar du den ikke for min skyld? - Det er ikke min stil.
Ikke når du ikke har den på.
- Jeg havde en kæreste engang... - Tag den på.
Okay.
- Hvor skal du hen? - Jeg ville tage kjolen på
- Jeg sagde: "Tag den på". - Jeg var på vej.
Her.
Jeg vil se... når du tager den på.
Stop.
Tag strømperne af.
Tag bh'en af.
Tag dit undertøj af.
Trusser.
Og så kjolen.
Kom herhen.
Stil dig lige bag mig.
Stik hænderne inden for mine bukser.
Kan du mærke det der?
Ja.
Hvordan føles det?
Jeg kan ikke huske det.
Hvor gammel er du nu?
12.
Det er jeg også.
Nu bytter vi plads.
Din kæreste?
- Marshall. - Marshall.
Han var tyk.
Hans kærlighed til mig var sand.
Det var vores hemmelighed.
Ingen.
1.000 på nummer 5, Lone Star.
Tilt a Whirl fører stadig.
Endearing Manners op i front.
Cavalier nærmer sig hurtigt bagfra.
Kom nu, femmer!
Endearing Manners tager føringen.
Og efter en fantastisk finish vinder Endearing Manners en uventet sejr!
Fandens!
- Hejsa! - Tiden er gået.
Du bad om en uge til for tre uger siden. Du havde en plan, sagde du.
- Jeg ringede til jer ved 11- tiden... - Var det her planen?
Kom nu, I får pengene omkring klokken...
Den skiderik!
Din satan!
Dit svin!
Hvor skal du hen?
Chris.
Hej, Digger.
Hvordan går det, knægt?
- Fint. Og du? - Ikke så tosset.
Højt blodtryk.
- Tager du medicin? - Ja. Intet salt, mindre stress...
Men Amy laver stegt kylling, og den kan jeg ikke modstå.
- Hvordan har Amy det? - Hun er ulykkelig lige nu.
- Husker du Dumpling, vores hund? - Ja.
- Vi måtte aflive ham i går morges. - Åh nej.
- Du gik glip af en god fest. - Ja, jeg missede din fødselsdagdag.
Det var mest synd, at du missede festen.
- Hvor mange kom der, G-Man? - Nogle hundrede.
- Så mange var der vel ikke? - 150, i hvert fald.
- Trist, at jeg missede den. - God fest, med masser af grillmad.
- G-Man spillede harmonika. - Ja.
Var hende pigen der ikke? Hende, der altid render efter Chris.
Hvad hedder hun? Hende med den store rumpe?
- Arlene? - Arlene!
Pas hellere på, hun er vist for meget kvinde for dig.
Holder hun sig ikke fra maden, kan hun ikke gå gennem døre.
Du er sgu sjov! Drengene skal bare lige tæve dig.
Betal i løbet af nogle dage-
- ellers vikler jeg dig ind i tape og begraver dig levende i en kiste.
Jeg vil fortælle Amy, at du spurgte til hende.
Så bliver hun glad.
Han holder meget af dig.
- Ned med dig! - Undskyld, undskyld!
- Du godeste! Hvad er der sket?! - Fandens!
Chris! Hvor ser du ud! De fik fat i dig, hva'?
- De har brækket min hånd! - Undskyld mig.
Vil du på sygehuset?
Hvad er der sket med dig?! Hent fugtige klude!
Sparkede de dig? Var det den skide Digger Soames?
- Gjorde de, hvad de ville? - De havde gerne dræbt ham.
- Hvad sagde de? - Hvad fanden tror du?!
- De vil have deres penge. - Det siger du ikke?!
- Hvor fandt de dig? - Ved spilbutikken.
- Så du Bill der? - Hvorfor?
- Han skylder mig ti dollar. - Vi går i seng. Kom, Ansel.
- Vi tager på sygehuset. - Nej, han klarer sig.
- Ansel, kom nu! - Vi går i seng nu.
Dottie, gå bare.
Godnat, Chris.
Jeg vil høre, hvordan det går.
Det bliver ordnet.
Du har bollet min søster, og mor har det bedre end mig.
Hvis jeg ikke skal gøre det, er det bare at sige til.
- Hvornår vil du gøre det? - I aften.
Jaså?
Så du tager af sted i morgen?
Depositummet er for pengene.
Jeg tager ingen steder, før jeg er blevet betalt.
Det synes jeg ikke om. Du skal holde dig væk fra min søster.
Jeg er ligeglad.
Og hvis jeg ophæver aftalen?
Så tager jeg af sted nu, og du ser mig aldrig mere.
Du bestemmer.
- Hvem skylder du penge? - Det fortæller jeg ikke.
- Digger Soames? - Hvor vidste du det fra?
Hvad vil han gøre, hvis du ikke betaler? Han vil gøre det.
Skal du ikke anholde folk, der begår mord?
Jeg synes om Digger.
Gør det!
- Hr. Tim. - Hej, Joe.
Joe... Gudskelov!
Jeg var bange for, at jeg var for sent ude.
Vi aflyser det. Jeg har lavet meget skidt, men aldrig den slags.
Det var ikke meningen at spilde din tid. Jeg har altid hadet den so-
- men jeg vil ikke være den, der... Men især er det...
...for Dotties skyld. Hun har aldrig gjort nogen noget ondt.
Glem hende, ellers vil jeg ikke kunne se hende i øjnene.
Du må ikke tage hende!
- Hvor skal du hen? - Hop ind.
Av! Fandens også!
Jeg startede en farm engang. Det virkede som det hele rigtige.
Man kan være ude, kan ryge og se tv. Det var det, jeg ville.
Jeg startede en kaninfarm.
Jeg byggede den selv. Planker, hønsenet, foder, kaniner...
Jeg elsker de små sjovere. De lugter, boller konstant, men er nemme.
En rotte eller et stinkdyr kom ind i buret, og den havde rabies.
De flåede hinanden i småstykker. De frådede og skreg.
Kaniner, der skriger, lyder som små piger. Det var ubehageligt.
Jeg begyndte at sælge narko. Det vidste jeg mere om.
Jeg kan ikke betale, og jeg vil heller ikke.
Du må stå af, Joe. Lad min søster være i al fremtid.
Hvad laver du?
Du milde!
Forsigtig.
Sæt fødderne ved pedalerne.
Læg den i bagagerummet og luk det.
Lys.
Jeg så faktisk det der! Jeg ville se, hvordan det...
Han fanger aldrig fuglen. Det bliver bare ved.
Hør, skat...
Jeg ved, at du forstår, hvad der sker. Jeg behøver ikke forklare det.
Hvis jeg havde vidst, hvordan det ville gå...
...så havde jeg måske gjort tingene på en anden måde.
Nej.
Hvad er der? For guds skyld!
Pokkers.
- Godmorgen. - Godmorgen.
Hvad var hendes pigenavn, Ansel? Jeg skal bruge det til sagen.
Ja, sir. Rogers. Adele Carolyn Rogers.
- Bliver der retssag? - Nej, Joe ved, hvad han laver.
- Jeg har aldrig været til en retssag. - Så du hendes bil i avisen?
Der bliver ingen obduktion, for der var faktisk intet at obducere.
- Hvordan gik det? - Vi går nu.
- Din lille skiderik! - Hvad er der?
- Jeg taler ikke foran Dottie. - Hun ved, hvad der foregår.
- Hvad skete der hos Filpatrick? - Jeg taler ikke foran Dottie!
I får ingen penge, vel?
- Far? - Rolig, Ansel.
- Far?! - Nu igen scener!
- Hvem fortalte om livsforsikringen? - Rex.
Rex nævnte det bare i forbifarten. Kan du for guds skyld...
Hvornår gjorde han det?!
For nogle uger siden. Jeg og mor havde skændtes.
- Jeg sagde det jo, Ansel. - Hold kæft!
Sig ikke, at jeg skal holde kæft! Det var ikke mig, der dummede mig.
- Sig det nu. - Dottie er ikke den begunstigede.
- Rex er den begunstigede. - Jeg forstår det ikke. Fortæl.
Dottie får ikke pengene. Rex får pengene!
Dottie får ikke 50.000 dollar, knægt!
Rex... Rex!
- Rex får de 50.000! - Det er forkert.
Men sådan er det.
- Spørg selv Filpatrick! - Jeg fik at vide... For...
Rex fortalte mig det jo!
- Rex var mor kæreste. - Hold nu kæft, Dottie!
- Han løj. - Hvorfor skulle han gøre det?!
Han kunne jo ikke vide, at jeg ville gøre det her.
Hvem fortalte om Killer Joe?
- Du godeste... - Jeg sagde det jo.
Gode gud! Jeg er færdig!
Satan og helvede!
- Jeg fatter det ikke, Gud! - Du må se at forstå det!
Du må finde på en måde at skaffe pengene til Killer Joe.
- For ikke at tale om Digger Soames. - Vi skal køre nu.
Begravelsen er om en halv time.
- Kør, jeg må finde ud af noget. - Bare du ville.
Det er jo en stor hjælp for os alle, hver gang du gør det.
- Hvor er Joe? Han kommer vel tilbage? - Jo, han skal nok komme.
- Vi skal begrave jeres mor nu. - Dottie tager med mig.
Vi kommer senere.
Miss Smith, når De er færdig med desinficeringen af helvedes porte...
Chris, gør os alle en tjeneste og tag dit eget liv!
Føles det svært?
Ja. Det føles, som om jeg ikke burde være på Jorden, eller sådan.
Kan du huske din forestilling med knæene?
Du lå i sengen og tog en lommelygte, trak knæene op-
- og satte solbriller på det ene knæ og en hat på det andet.
- Ja. - Det blev en hel forestilling.
- "Verdens bedste show", sagde du. - Jaså?
Fra og med nu og i al fremtid. Ikke flere eventyr, og pas gælder ikke.
Altid en gang mere end du kan sige "i det uendelige". Amen.
Intet er værre end anger.
Ikke cancer, ikke at blive ædt af en haj. Intet.
- Joe kommer vel tilbage? For... - Jeg rejser.
- Du skal komme med. - Hvorhen?
Mexico.
Nej, længere væk - Peru. I Sydamerika.
- Hvordan skal vi komme derned? - I bil.
Vi kan køre i bil. Synes du om Texas?
Folk taler om det, som om det var et rigtig godt sted.
Det er bare en masse bonderøve og for meget åbent landskab!
- Der er i hvert fald varmt. - Nu smutter vi.
Vi tager bare af sted!
- Nu. - Til begravelsen?
- Hvis vi skal klare det, må vi af sted. - Nej, jeg skal tale med ham.
- Vi skal til Peru nu! - Så kør, for jeg skal tale med Joe!
Vi tager til begravelsen, og du kan tale med Joe bagefter.
Ikke noget pjank. Det lover jeg.
- Lover du det højt og helligt? - Ja.
Du må ikke sige til Joe, at vi skal til Peru. Og sig sige farvel direkte.
Okay.
Og sig det ikke til far eller Sharla, for de kan ødelægge det for os.
Jeg er med.
Er du glad? Vil du rejse?
Jeg er altid glad.
Vi kan gøre det her. Vi klarer det.
Men ikke, hvis nogen gør mig vred.
Rex gad ikke engang komme. Den skiderik.
Bøj dit øre mod mig, red mig snart.
Vær mig en fast klippe, en borg for min frelse.
Jeg vil fryde mig og være glad over din nåde, at du ser min lidelse.
At du tager dig af min sjæl.
Og ikke overlader mig til fjenden-
- men stiller mine fødder på et rummeligt sted.
Vær mig nådig, Herre.
Jeg er glemt, som var jeg død.
Hej, Rex.
Hænderne på bilen.
- Det forbandede røvhul! - Ja, ja...
Dottie, det er os!
Vi kørte forbi Kentucky Fried Chicken. Er du sulten?
Dottie?! Chris!
- Hent en øl til mig. - Han er her ikke.
Hej, Joe.
- Er Dottie her? - Hun sover.
- Hvor er Chris? - Det ved jeg ikke.
- Vil du have noget kylling? - Ja tak.
- Tag for dig. Det står på komfuret. - Du kan vel hente det til ham?
Ja. Filet eller lår?
Lår.
- Vil du have en øl? - Ja tak.
Læg det på bordet, tak.
Tak.
Man bliver sulten af begravelser, af en eller anden grund.
Jeg er hundesulten!
- Har du hørt om forsikringen? - Ja, det har jeg.
- Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige. - Det er ikke din skyld. Chris...
Jeg kunne have sagt, at han ville kludre i det.
- Hvorfor gjorde du det ikke? - Det er bare noget, man siger.
- Hvad? - Det, hun sagde.
- Det har jeg aldrig hørt. - Det er en talemåde.
Jeg har aldrig syntes om den sjover. Han er ikke til at stole på.
- De kan ikke sammen. - Han tænker kun på sig selv.
- Det er ikke retfærdigt. - Det er jo sandt!
Så er det vel med alle mennesker, hvis man tænker over det.
Ikke underligt, at Chris er blevet sådan.
- Hvad har jeg nu gjort? - Hold kæft!
Hvor dum er man, hvis man bliver snydt af idioten Rex?
Rex? Hvad er der med ham?
Jeg sagde: "Hvor dum er man, hvis man bliver snydt af idioten Rex?"
- Det hørte jeg. Fortæl om Rex. - Rex er Adeles kæreste.
- Var Adeles kæreste. - Fortæl om Rex.
- Hvad vil du vide? - Ikke dig... Dig.
- Hvad? - Dig. Fortæl om Rex.
- Hvad mener du? - Du har vel mødt ham?
Fortæl om ham. Er han høj, er han tyk, er han kineser?
Hvor arbejder han, hvor gammel er han, er han forskellig fra andre mænd?
Fortæl. Om Rex.
Rex er...
Jeg fatter ikke det her...
Hvem fortalte om kontrakten mellem mig og denne familie?
- Ansel. - Hun er jo min kone.
- Jeg talte ikke til Dem, hr. - Okay.
- Hvorfor fortalte han dig det? - Jeg er hans kone.
- Skulle du have en del af pengene? - Ja. Jeg er jo hans kone, som sagt.
Rådede du Ansel til ikke at gennemføre det?
- Nej. - Hvorfor ikke?
Du kunne have sagt, at Chris ville kludre i det.
- Det kommer ikke mig ved. - Det gør det vel?
Det kommer vel dig ved?
- Hvad mener du? - Du skulle jo have en del af pengene.
- Ja... - Du frarådede ikke din mand det?
Jeg ville have nogle af pengene, hvis Chris nu klarede det.
Skulle du og Ansel dele hans del, eller ville I dele i fire?
- Det diskuterede vi ikke. - Mon dog ikke?
Du er en praktisk anlagt kvinde.
Jeg gik ud fra, at jeg ville få en fjerdedel.
- Ikke en halv tredjedel? - Nej, en fjerdedel.
- I stedet for en sjettedel? - En sjettedel.
Nej. Delt i fire.
Så skulle resten fordeles lige, når jeg havde fået mine 25.000 dollar?
Ja, netop.
Det vil sige lige store andele.
Hvad ville de fire andele blive til sammen?
- Det har jeg ikke regnet på. - Så gør vi det sammen.
Livsforsikringen bliver udbetalt. Filpatrick giver Ansel checken.
- Dottie. Det der skulle være Dottie. - I en perfekt verden, ja.
Hvorfor gør vi det her? Pengene er væk!
Hør nu bare på mig. Ansel får altså checken. Eller Dottie.
Checken er på 100, og du får 25!
- Hvor meget? - 25.
- Hvor meget var livsforsikringen på? - Hvad den nu var. Hvor meget?
- 50.000. - 50, minus dine 25.
Ja, minus mine 25. Men du sagde 100.
- Minus dine penge. - Du sagde, checken var på 100.
- Du sagde 100. - Hvor meget det nu var. Minus dine 25.
Hun tog fejl, Joe. Det er 50.
- Okay? - Stemmer det?
Ja.
Hvad fanden?! Kom nu!
Gør det ikke?
Nej.
- Vent nu lidt... - Ved ulykker fordobles beløbet.
Ja, det sagde Filpatrick i morges. Ikke sandt?
- Niks. - Jo, det tror jeg.
Ansel. Gjorde han?
- Nej. - Det tror jeg, at han gjorde.
Så...
- ...det er ikke 50? - Nej, det er 100.
- Hvor meget det nu var, som sagt. - Hvor meget det nu var.
- Jeg begik bare en fejl. - Ja, det gjorde du.
Jeg sagde 50 eller 100, hvor meget det nu var.
- Skal I gøre det her nu? - Du har aldrig syntes om Chris.
Det har jeg ikke.
- Du sagde også, at Rex er en idiot. - Ja.
Du sagde også, at checken var på 100.
Eller hvor meget det nu var!
- Jeg tænkte bare... - Hvor vil du hen?
Fandens også!
Hvis pik er det der?
- Hvor har du dem fra?! - Det er ikke Ansels pik.
Er det din pik, Ansel?
Nej.
- Jo, skat, du var bare fuld. - Hvad så med den der?
Nej.
Den? Du skal være sikker, for du var måske fuld.
Nej.
- Hvis pik er det? - Stop!
Det må være din kærestes.
Din kæreste Rex. Idioten.
- Ham, der får alle de 100.000. - Stop nu!
- Jeg kendte intet til det. - Var du klar over det her, Ansel?
- Jeg er aldrig klar over noget. - Selvfølgelig ikke.
- Hvis er det? - Din forbandede ski...
Kald mig ikke noget, tak. Jeg har ikke kaldt dig noget.
Jeg er gæst her, og du skal opføre dig ordentligt.
Hvis lille pik er det? Lyv ikke, for det bliver din sidste løgn i livet.
- Rex, det er Rex! - Nemlig.
- Ansel! - Ansel vil ikke hjælpe dig lige nu.
- Vel, Ansel? - Nej, det vil jeg ikke.
Ansel står faktisk godt, hvor han står.
- Ja, sir. - Det tænkte jeg nok.
- Slip mig, din djævel! - Hvad sagde jeg om at fornærme mig?
Du får pengene. Du får alle de penge, du vil have!
Det er desværre umuligt.
- Nej, det er det ikke. - Rex hentede pengene i eftermiddags.
Han gav checken til mig, inden han gik. 100.000.
- Du godeste! - Hvor tog han hen?
Den er naturligvis værdiløs, eftersom den er udstedt til Rex.
- Sagde han, hvor han tog hen? - Han kunne ikke kommentere det.
Det forstår jeg ikke. Hvorfor fik du ham ikke til at...?
Jeg kan give...
Du skal vist have en ny kæreste.
Jeg kan være din kæreste. Bare et øjeblik.
Bare bliv liggende. Bliv liggende.
Se på mig.
Sut på den.
Gå ad helvede til!
Fornærmer du mig igen skærer jeg dit ansigt af og bærer det som en maske.
Forstår du mig?
- Ansel! - Man ligger...
Nemlig. Man ligger, som man har redt.
Sut så på den!
Skal jeg bruge dit ansigt som maske?
Sug den nu.
Forsigtigt.
Sådan ja.
Sådan. Det er fint.
Hallo!
Hvad mener du om det her?
Ingenting!
Hør nu godt efter, begge to.
Jeg udførte en tjeneste for denne familie-
- og jeg har fortjent fuldstændig betaling.
På grund af en misforståelse vedrørende livsforsikringen-
- får jeg ikke betaling for mine tjenester.
Det er ikke retfærdigt.
Jeg vil ikke høre nogen udflugter, eller at nogen skylder andre penge.
I er alle ansvarlige i lige høj grad.
Tag fat i min røv. Tag fat i min røv!
Sådan. Tag fat.
Sådan!
Heldigvis har jeg tænkt fremad.
Jeg fik et depositum.
Eftersom jeg har holdt min del af aftalen, og ingen betaling foreligger-
- er depositummet nu mit.
Det tilhører mig.
Og jeg tager det med mig, når jeg går.
Du er god til det her. Nu skal du stønne.
Chris går ikke med til udlægningen af depositummet.
Han kommer hertil i aften for at forsøge at tage det med.
Jeg kan ikke...
...lade ham...
...gøre det.
Denne familie...
...kan ikke tillade ham...
...at gøre det!
Vi skal af sted.
Jeg føler mig kvalt. Jeg kan ikke blive hos dem.
Forstår I mig?
Jeg slagter jer alle sammen!
Hvis I lader Chris tage af sted, slagter jeg jer som svin!
Tror I, at jeg ville gøre det? Jeg beder jer om hjælp.
Vil I give mig den?
Ansel?
Ja, sir.
Du er en meget... smuk kvinde.
Synes du ikke, Ansel?
- Det har jeg ikke tænkt over. - Nej! Forkert svar!
Hun er en meget smuk kvinde.
Det var da sødt sagt.
Synes du ikke?
Nu skal du rydde op i køkkenet.
Du skal dække op til et rigtigt måltid.
Rejs stolene op. Vi sætter os ned...
...kun os fire...
Forstår du det? Se på mig.
Kun familien.
Rejs stolen op.
Hvordan går det med dig?
- Hvor fik billederne fra? - Det er næppe vigtigt.
Sikkert ikke.
Hun suttede hans pik og ville tage dine penge. Det kunne have været værre.
Hvordan?
Tja...
Nej, meget værre end det bliver det nok ikke.
Du...
Gå hen og snak med din kone.
- Sharla. - Ja?
Er alt i orden?
Jeg har det fint, Ansel.
Er du sikker?
Ja.
Okay.
Hold kæft, T-Bone!
Hej, knægt.
- Er Dottie her? - Hun er i soveværelset.
- Har I hørt fra Joe? - Han er i soveværelset.
Har I spist?
- Hej, Chris! - Knægt.
Du er hjemme.
- Hej, Joe. - Jeg...
...hørte om pengene. Jeg er ked af, at det ikke lykkedes.
- Også jeg. - Men sådan er livet, ikke sandt?
- Sådan kan det gå. - Ja.
Caveat Emptor, ikke sandt?
Skal vi spise?
Min kær. Det dufter himmelsk.
Chris og Ansel, har I lyst til kylling?
- Jeg er ikke særlig sulten. - Du burde gøre os selskab.
Alle sammen. Sid ned, Chris.
Nu er det, som det skal være.
Sharla, sæt dig ned.
Det her er dejligt.
Hvem vil bede bordbøn?
Dottie? Vil du gøre det?
Kære Jesus. Tak for maden.
Tak for, at vi alle er her sammen.
Vi er kede af, at mor er død. Vi håber, hun kan bo i himlen.
Undskyld os for de fejl, vi har begået. Vi vil også bo i himlen.
I Herrens navn, som er Jesus Kristus, siger vi: Amen.
Amen.
Det var smukt.
Nu spiser vi. Sharla, give os noget at drikke og giv Chris en tallerken.
Både filet og lår? Begynd med kartoffelsalaten, Ansel.
- Og kartoffelsalat. Det elsker jeg! - Og kartoffelsalat.
- Iste! Er den hjemmelavet, Sharla? - Ja, det er den.
Vil du give Dottie kartoffelsalat? Begnd med det.
- Det er perfekt! Må jeg begynde? - Ja, det må du.
- Filet eller lår? - Vil du have kartoffelsalat?
- Ja tak. - Kartoffelsalat, Sharla?
- Sharla, din mascara er løbet. - Rend mig!
Jeg har en meddelelse.
I har sikkert bemærket, at jeg og Dottie har set meget til hinanden.
Faktum er, at vi er forelskede i hinanden.
Jeg har spurgt, om hun vil gifte sig med mig.
Hun har sagt ja. Har du ikke, min kære?
- Jo. - Jeg vil i hvert fald...
Hold kæft!
Skål for min kommende hustru.
- Hvornår skal det ske? - Vi tager af sted lige efter maden.
- Er det rigtigt? - Ja.
Du får ikke min søster, Joe.
- Hvad mener du, Chris? - Du må ikke gifte dig med min søster.
- Det bestemmer du vist ikke. - Hold kæft!
- Sig ikke, at jeg skal holde kæft! - Et ord til, så slår jeg dig ihjel.
Jeg forstår, at du elsker din søster, men af og til må man give slip.
Det er ikke til forhandling. Hun er min søster.
- Vi rejser væk herfra. - Lad Dottie afgøre det.
- Dottie har intet at skulle have sagt. - Det tror jeg nu nok.
- Dottie, hent dine ting. - Dottie, bliv siddende.
- Dottie? - Bliv siddende.
Dottie? Dottie, sæt dig.
Dottie, hent dine ting.
- Dottie? - Dottie.
- Dygtig pige. - Dottie!
- Hun er mit depositum. - Aftalen gælder ikke længere.
Det her må du æde i dig.
- Du ved, at jeg dræber dig. - Gå ad helvede til.
Sæt dig, Joe.
- Hent dine ting, Dottie! - Bliv der, Dottie.
Dottie, hent dine ting!
Stop!
- Stop! - Ja!
Dræb ham, Joe!
Joe!
Stop, Joe!
- Jeg har ham, Joe! - Stop!
- Dræb ham! - Åh herregud!
- Herregud! - Dræb ham!
Nu bliver jeg vred!
Dottie.
Herregud! Dottie...
Tag det roligt.
- Læg pistolen. - Jeg skal have et barn.
Et barn?
- Et barn?! - Dræb mig ikke!
Et barn!