13. STOLETÍ
Je čas usnout, zlatíčko. Tohle dáme pryč.
Potichu, tiše.
PROSTÝ LID SE SVÝMI RODINAMI UPRCHL NA ZÁPAD DO BEZPEČÍ KARPATSKÝCH HOR,
ABY UNIKL KRVEPROLITÍ OBKLOPUJÍCÍHO KYJEV
USADIL SE V NĚKOLIKA MALÝCH KLIDNÝCH VESNIČKÁCH DALEKO OD ZBYTKU SVÉ ZEMĚ
STOUPAJÍCÍ JESTŘÁB
Maksime.
Ano, matko.
Mám pro tebe dárek.
Nádhera! Je stejný jako má Ivan.
-Líbí se ti? -Líbí.
Je to symbol naší rodiny.
Uč se od svého otce. Staň se dobrým lovcem.
A ulov mi něco k večeři.
Proč se tak raduješ? Nechal jsem tě vyhrát.
To vím.
Petro.
Co si myslíš o tomhle?
Kvalitka, co?
Ostrý.
Pevný.
Jasně, chápu.
Jasně.
Na lov půjdeme po svátcích.
Správně, příště.
Jasně.
Kromě pozabíjení mých ovcí, mi vypálili i stáje.
Tohle musí skončit.
Tugar Volk...
musí opustit naši zemi.
Nemůžu vyhnat Tugara Volka bez předvolání před shromáždění
a poslechnout si, co k tomu řekne.
Nikdy se tu neukáže.
Myslí si, že je něco víc.
Vím, že oba nejste z Tuchly, ale bojovali jste spolu v Kolce.
Proč mu to neřekneš?
To bylo před lety.
Není už jako dřív.
Maksime.
Ano, otče?
Tugar Volk potřebuje průvodce na lov medvěda, kterého viděli poblíž.
Povedeš ten lov a požádáš ho, aby přijel na příští shromáždění.
Zařiď to tak, aby s tím souhlasil.
Otče, na tohle nejsem nejvhodnější.
Proč nepošleš Ivana? Je výřečnější než já.
Připrav si sedlo...
ráno vyrazíš.
Říká se, že dcera Tugara Volka je moc hezká.
Pokud vypadá jako její otec, bude mít tvář, která vyděsí vlky.
Pak se k sobě budete hodit.
Ivane!
Moc mluvíš.
Doprovodíš ho.
Zjistíme to spolu.
Nezeptáš se ho?
Zeptej se ho sám.
Otec to chtěl po tobě.
Je to divný.
Neuznávají tvou autoritu, ale vzali tě na lov?
Nejsme jednotní. Jednotu jsme ztratili už dávno.
Ukážu jim, jak skutečný vůdce vládne.
Zastavte, zastavte.
Odtud půjdeme raději po svých.
Mohl by mít hlad a zaútočit za koně.
Podívej na ten kmen. Jsou tam stopy.
Řekni to ostatním.
Tudy.
Tvář, která vyděsí vlky, co?
Běž! Přivedu ostatní.
Jsi v pořádku?
Ano.
Jak se jmenuješ?
Maksim.
-A ty? -Myroslava.
Jsi ten průvodce, co pomáhá mému otci?
Vlastně pomáhám svému otci.
Potřebujeme dostat Tugara Volka na naše shromáždění.
Do Tuchly.
Do Tuchly?
Maksime?
Všechno v pořádku, Ivane.
-Ty první. -Ne. Trvám na tom.
Maksime.
Děkuju.
Myro! Myroslavo!
Kde je moje dcera?
Myro!
Jsem v pořádku.
Nedotýkej se jí.
Prosím, pomozte mu.
Nechte ho. Jdeme. Je konec.
Kdyby nebylo Maksima, byla bych mrtvá.
-Koho? -Jeho.
Jmenuje se Maksim.
Maksim?
A co chce Maksim za odměnu?
-Nechci odměnu, pane. -Tak dobře.
-Jedeme domů. -Počkej, něco chce.
Jasně, že chce. Co chceš?
Žádám vás jako muže a válečníka, abyste při příštím úplňku přijel do Tuchly.
Místní s vámi chtějí mluvit.
Proč bych měl chodit na občanské shromáždění?
Jsme svobodní lidé jako vy.
Pokud je právo na vaší straně, přijeďte a dokažte to.
Není důvod se ukrývat.
Dám si na tebe pozor, ty malej zmetku.
Otče!
Přijedu na tu vesnickou schůzku, protože jsem se tak rozhodl.
A teď...
lov skončil. Domů.
Někdy si myslím, že mi Bůh dal syna.
Doprovoď ji.
Vypadá to, že jsi na něj zapůsobil.
Dobrá práce.
Kam si sakra myslíš, že jdeš, mladá dámo?
Šla jsem nasbírat bobule.
Na to máme služebníky.
Chtěla jsem si je nasbírat sama.
V žádném případě.
Nikdy mě nikam nepustíš.
Ani jsem nikdy nebyla v Tuchle nebo jak se to jmenuje.
Ti lidé se chovají pokorně.
Myro.
Ti lidé bojují proti mně za svou zemi.
Nerespektují mě.
A pokud se k těm lidem otočíš zády,
-vrazí ti dýku do zad. -Tak proč mě jeden z nich zachránil?
Moje dcera nebude chodit sbírat bobule!
Najdi si jinou zábavu!
Teď do postele, mladá dámo.
Do postele.
Miluju tě.
Ne, ne, ne. To jsem já, Maksim!
Promiň, Myroslavo.
Zbláznil ses? Málem mi vyskočilo srdce!
Nevěděl jsem, jak jinak obejít tvé služebnictvo.
Slez dolů.
Omlouvám se, jinak to nešlo.
-Myro, otevři! Co se stalo? -Nic!
-Zahlídla jsem krysu! -Otevři dveře, stráže ji zabijí.
Ne, ne, už je pryč! Jdu do postele! Dobrou noc!
-Určitě jsi v pořádku? -Ano, jistě!
-Dobrou noc. -Dobrou noc!
-Co tu děláš? -Přišel jsem tě pozvat na veselí.
Dnes večer.
-Na veselí? -Ano.
Je to oslava na počest Peruna. Největší svátek, který máme.
Bude se tam zpívat a tančit, bude tam medovina a skvělá jídla.
A taky obrovský oheň, který...
to musíš vidět, abys uvěřila, že je vidět z celého údolí.
Jsi bláhovej, jestli ses vkradl do mého pokoje jen proto, aby mě tam pozval.
Nevím, co jsem si myslel.
Promiň, že jsem tě vyrušil.
Budou tyhle šaty stačit?
Ano.
Myslím, že budou stačit.
Tak dobře.
"Dobře" znamená, že půjdeš?
Jak se odtud chceš dostat, aniž by nás otec zahlédl?
Matko, otče, tohle je Myroslava.
-Myroslavo, tohle je moje matka Rada. -Ráda vás poznávám.
I já tebe.
-Jsi tu vítána. -Děkuju.
-A tohle je můj otec Zachar. -Ráda vás poznávám.
Váš syn mě dnes ráno zachránil.
Takže bychom měli poděkovat bohům za tři věci.
Maksimovu udatnost, slavnost, která právě začala
-a tvůj život. -To ona zabila medvěda.
-A tohle je můj strýc Korchun. -Je mi potěšením.
Je moc hezká.
Ano, je nádherná, strýčku Korchune. Stejně jako ty.
Proč si neskočíš pro další medovinu?
Jasně, medovina! Kam ji dali?
Někde tu musí být můj bratr. Máš sourozence?
Přála bych si to.
Tady je.
Zahlédla jsem ho při lovu medvěda.
Někdy mě praští, ale myslí to dobře.
Upřímně, nevím, co bych si bez něj počal.
Připomíná mi to slavnost, kterou otec uspořádal pro matku, když jsem byla malá.
Všichni zpívali a tancovali.
Moji rodiče protancovali celou noc.
Moje matka měla na sobě bílé šaty a květiny ve vlasech.
Co se jí stalo?
Promiň.
Nic se nestalo. Nechtěla jsem, aby ses cítil nepříjemně.
Šla bys?
Šla kam?
Zatancovat si.
Tak pojď.
Podívej.
-Užíváš si večer? -Velmi.
Buď na mého syna hodná.
Nádhera.
Dary našemu strážci.
Sentinelská skála, vidíš?
-Je to vlastně obr chránící údolí. -Obr?
-Tak se o tom mluví v legendě. -Jaká je ta legenda?
V dávných dobách tito laskaví a moudří obři vládli naší zemi
a bohyně smrti Morana je proklela.
Všechno ve vodě vymřelo a veškerý život odsud vymizel.
Zvířata, stromy...
zůstaly jen holé skály.
Mocný král obrů, když to uviděl, vzal obrovskou palici a udeřil na skálu,
což způsobilo obrovský třesk, který ji roztrhal a zničil to kouzlo.
Pak se sem vrátil život.
Moranu to samozřejmě rozzuřilo.
Vydala tak pronikavý křik, až proměnila krále obrů v kámen.
Bylo jedno jak moc se snažila, nemohla překazit ten nádherný život.
Proto se tady mí předkové rozhodli usadit.
Dokážu si to představit.
A pokud se Morana jednoho dne vrátí,
král se probudí ze své strnulosti
a znovu nás ochrání před jejím hněvem.
Cítíte k tomuto místu tolik lásky.
A chápu proč.
Měla bych se vrátit.
Brzy se vrátím.
-Dej na sebe pozor. -Neboj, dám.
Rád jsem tě viděl, strýčku Korchune.
Dobře dojeď zpátky do vesnice. Hodně štěstí se sestrou.
Víš, jak o těchto cestách ráda mluví.
Slyšela jsem to.
Žádnej strach. Mám spoustu medoviny, aby mi to zacpalo uši.
Bylo mi potěšením vás všechny vidět!
Ještě tenhle. Neviděla jsi Maksima?
Támhle přijíždí.
-Matko, omlouvám se za zpoždění. -Doufám, že ses včera dobře bavil.
Buchone, rozluč se se svou matkou.
-Sbohem lásko moje. -Mysli na mě.
-Postarej se o svého bratra. -To udělám.
Šťastnou cestu.
Brzy se uvidíme.
Sbohem.
Co to je?
Jo, jasně, lov. Jasně, půjdeme.
Půjdeme.
Jasně.
Ne, nemám hlad.
Neměl jsem čas.
Nebyl čas.
Jasně, musel se věnovat dámě.
Nic tam není, pojďme.
Přestaň! Co to děláš?
To jsem já, Maksim.
Nic se neděje.
-Maksim. -Jo, to jsem já. Nic se neděje.
Nic se neděje. Jsi v bezpečí.
Co se stalo?
Démoni.
Démoni na koních.
Co tím sakra myslíš? Co se stalo s ostatními?
Když jsme dorazili do vesnice Korchuna, všechno bylo spálený. Nic nezbylo.
Sotva jsem utekla.
Ani jsem neviděla, co se stalo s tvou matkou a synem. Je mi to líto.
Zvládneš se sama vrátit do Tuchly?
Běž, najdi našeho otce a řekni mu, co jsi řekla nám. Rozumíš?
Hned běž.
Běž.
Strýčku Korchune!
Ivane!
Tvou matku... a Rosannu.
-Odvedli je. -Kdo? Kdo je odvedl?
Na pohřbívání není čas.
Bohové to pochopí.
-Na co čekáme? -Buď trpělivej.
Dva strážní hlídkují okolo. Dostaneme se tam z východu.
Jen čepele.
Rychle a tiše.
Tak do toho, vyber si.
Kdo bude další? Ty nebo já?
Teď mě, co? Teď mě.
Neboj se. Jsi už mrtvej strachy. Nemůže tě zabít dvakrát.
Ty máš ale kliku.
Porazil jsi mě. Vyhrál jsi. Blahopřeju. Skvělá práce.
Do toho, mladý muži. Tak dělej, do toho.
Nechte je být.
-Rosanno! Vemte ostatní. -Jste na řadě!
Nechte nás! Ne!
Rado! Přestaňte, prosím!
Buď zticha!
Nic jsme neudělaly! Nechte nás!
Maksime, půjdeš pro matku.
Petro a já pomůžeme ostatním.
Jdeme.
Pojď sem.
Pojď.
Hele, mám pro tebe výzvu.
Chci ti něco říct.
Máš rád výzvy? Pokoušeli jste se mě zabít a všichni jste selhali.
Může se ti to podařit. Můžeš být ten šťastlivec.
Pospěš si, Petro.
No tak, přijmi výzvu! Zabij nejdřív mě!
Zabij mě!
No tak!
Zabít nejdřív ženskou je ubohý! Zbabělý! Buď chlap!
Běž s Petrem někam do bezpečí.
Běž!
Udělej to! Udělej to!
Udělej to! Udělej to! Dělej!
-Matko... -Dělej, pomoz mi.
Uvolni mě, dělej.
Rychle, dělej!
Tady, dělej.
Ne!
-Matko, jsi v pořádku? -Zachraňte ostatní.
Ještě Petro.
-To ti to trvalo, dělej. -Zmlkni!
Maksime.
Poběž!
-Podívám se na to. -Ne!
Nemáme čas, musíme jít.
Jdi s matkou. Získám vám čas. Jděte.
-Potkáme se v jeskyních. -Jděte.
Zůstanu s tebou.
Už tam budeme.
Pokračuj.
Jdi s mojí rodinou. Doženu vás.
Hej!
Pojď sem!
Co to děláš?
Jdu ulovit pár Mongolů.
Co to říkáš? Je jich moc. Je to sebevražda.
Víš ty co? Je mi to jedno.
Mám nějaký nevyřízený účty.
Prozradíš všechny v jeskyni.
-Nemůžeš mě zastavit. -Prosím.
Maksime, rychle, tvá matka. Pojď.
Maksime.
Co se stalo?
Nemůžu zastavit krvácení.
Když jsme přišli, byl už mrtvý.
Odpusť mi to.
Můj cháne.
Nechte mě.
Cítíte to?
Smrad pohanských prasat.
Lidé Tuchly,
přijel jsem k vám, ale...
ne proto, že jste mě povolali.
-Přijel jsem z vlastní vůle. -Každopádně, oceňujeme tvůj příjezd.
Mohl bych říct, že tě rád vidím, Zachare,
ale oba víme, že by to byla lež.
To vskutku.
Podívejte se, tady mám glejt, že jsem váš vůdce.
Jsem pánem všech těchto zemí.
Myslíš si, že tenhle glejt nás přinutí tě respektovat?
Nutíš nás k dohodě, kterou jsme nepřijali.
Myslíš si, že bych udělal špatně, kdybych bez tvého svolení
vytrhl meč z tvých rukou a dal ho svým synům?
Mongolská armáda se blíží.
Přijel jsem sem
dát tvým lidem
ochranu, kterou jsi nebyl schopen dát své ženě.
Nechám vás tedy na pospas osudu Mongolům.
-Jedeme. -Ať rozhodne boj.
Pokud vyhraješ, můžeš zůstat v Tuchle a budeme tě respektovat.
Budete mě respektovat.
Ale také...
tví synové...
mi budou sloužit.
Ale pokud vyhrajeme my, pojedeš do Halyče a shromáždíš svoje muže,
aby s námi bojovali bok po boku
proti Mongolům jako rovný s rovným.
Přijímáš?
Přijímám.
Stráže!
Otče, vím, že si vybereš Ivana, ale prosím, vyber mě.
-Určitě víš, co děláš? -Ať rozhodnou bohové.
Drž se při zemi. Použij jeho velikost proti němu.
Takže dohodnuto.
Neexistuje žádná dohoda.
Krvácel jsem na této půdě ve dvaceti bitvách.
A myslíš si, že se budu řídit dohodou s prostým lidem?
Válečník, kterého jsem znal, by nikdy nedovolil, aby přišel o svou čest.
Jsi snad lhář?
Zbabělec?
Válečník, kterého já znal, trávil den úklidem sraček jako farmář!
Přivedu vám armádu z Halyče.
a budeme bojovat bok po boku.
Pokud to ještě zvládneš, starče.
Vstávej!
Děkuju.
Shromážděte zásoby!
Musíte být připraveni na to, co přijde.
Nebylo to tak působivé jako zabít medvěda,
ale nepočítal jsi s mou pomocí.
-Byla jsi tu celou dobu. -Ano.
Řekli mi o tvé matce.
Je mi to moc líto.
Jsem rád, že jsi ji poznala.
Tvoje matka byla jako moje.
Laskavá
a milující.
Přiveď mi mého koně.
Musím zmizet, než mě otec uvidí.
Brzy se uvidíme.
Z toho, co víme,
nejbezpečnější cesta na západ je tahle nebo tamta.
Chybí nám zásoby a posily.
Horská oblast je obtížná,
abychom ji překročili.
Nicméně,
překročíme-li údolí, nenarazíme na žádný odpor.
Myslíme si, že amulet pochází
z jedné z vesnic
na úpatí hory.
Překročíme...
hory.
-Jasný? -Ano, můj cháne.
Vem si své muže.
Obsaďte ty vesnice.
Najděte toho, kdo je za to odpovědný.
Tugar Volk.
-Co se stalo? - Mongolové se blíží.
Tugar Volk a Myroslava odolávají, ale nevydrží dlouho.
-Kolik? -Asi dvacet. Možná míň.
-Myroslava. -Najdi bratra a vyrazte.
Kde jsou všichni?
Byli tady, když jsem odešel. Musí být uvnitř.
Ivane! Je jich příliš! Musíme se dostat do domu!
Dělejte, rychle!
Do domu!
Bohune, přestaň! Uklidni ho!
Kryjte se! Držte se od oken!
Alespoň je to tu pohodlný. Lepší zemřít tady.
Poslouchejte mě!
Jste bojovníci! A dokázali jste to!
Ale zabili jste jediného chánova syna!
Nezastaví se...
dokud vás nezabije.
Obětujte se...
a zachráníte své rodiny.
Moc vám prosím. Nezbývá moc času.
A přísahám vám...
že já... ochráním lid Tuchly.
Chcípni, ty zrádcovský prase!
Upalte je.
Chtějí nás dostat ven.
Vítr vane v náš prospěch. Využijeme kouř k útoku na ně.
Maksim má pravdu.
Připravte se.
-Co to děláš? Jsi jeden z nás! -Nejsem jeden z vás.
Bastardi!
Nechte toho! To stačí.
Ty a tví muži jste z Tuchly. Bojujte s námi.
Maksim.
Maksime!
Jsi zraněnej?
Tady, tvoje sekera.
Pojďme.
Maksime, ne!
Moje upravený šípy.
Chyťte ty muže! Zabijte je!
Dělejte.
Vezmi si lukostřelce.
-Přines mi hlavy těch vrahů. -Ano, můj cháne.
Za mnou!
Vypustit šípy!
Zadržte! Zadržte!
Zadržte!
Většinu jsme pobili, můj cháne.
A ti dva bratři?
Přivedu celou svou armádu na vrcholky Karpatských hor.
Spálím všechno, co má pro tebe význam.
Povedeš mě.
A možná ušetřím tvůj mizernej život.
Má drahá dcera...
Tugar Volk se spojil s Mongoly.
-Nebudou za námi daleko. -Ivane!
Rychle! Vemte ho dovnitř.
Je to účinek nějakého jedu.
Můj synu, můj synu.
Petro, jeho syn Bočan. Přiveď ho!
Moje žena.
Je mi to líto, synu.
To nic, otče.
Bohové mě přivítají.
Byla to pro mě čest, bratře.
Žij, jak nejlíp umíš.
Přišel tvůj čas.
Co se stalo?
Ivane.
Ne, to ne.
To nic, má lásko.
-To nic. -Lásko moje.
Jsem tady.
Neopouštím tě.
Slibuju...
že se znovu setkáme...
v jiném světě.
Bočane.
Neplač, můj synu.
Neplač.
Buď silnej.
Ochraň svou matku a naši rodinu.
Na ničem jiném nezáleží.
To nic.
Vždycky na tebe budu dávat pozor.
-Maksime, počkej. -Jak?
Jak jsi mohla celý svůj život nevědět, co je tvůj otec zač?
Jak ti mám věřit?
Před lety se v našem domě v Halyči objevil muž.
Nikdy jsem neviděla svého otce tak vyděšeného.
Tehdy jsem to nechápala, ale teď,
když jsem ucítila ten strašnej zápach v našem domě, jsem to pochopila.
Vím, že to byl on.
Chán Burunda.
Budeme bojovat za naše matky.
Můj bratr by chtěl, abys to měl ty.
Byl to čestnej chlap.
Nechtěl bych, aby to, co se to stalo mojí rodině, se stalo i tvojí.
Už jsi toho udělal dost.
Tvá rodina tě potřebuje. Vrať se domů.
Domů?
Nemám žádný domov.
Má krásná žena
a moje sedmiletá dcera
si už užívají s bohy.
Takže... než se s nimi setkám,
chci udělat správnou věc.
Oba uděláme správnou věc.
Mí drazí vesničané
a respektovaní sousedé...
nezbývá nám moc času.
Naši zvědové potvrdili, že se k nám řítí celá mongolská armáda.
Nezastaví se, dokud nás všechny nepozabíjejí.
Je jich moc, jsou jich tisíce!
Musíme utéct!
Jedině tak přežijeme.
I kdybychom utekli hned teď, jejich koně nás doženou.
A co potom?
Možná mám řešení.
Všechno si vezmeme a zanecháme Tuchlu na opačné straně hory.
Jakmile všichni překročíme hory,
strhneme Sentinelskou skálu,
prorazíme přehradu
vytvoříme vodní bariéru mezi námi a Mongoly.
A kde na to vezmeme čas? Jsou už moc blízko.
Skupina z nás je všechny zadrží.
Přístup do Tuchly je úzký.
Pokud tam shromáždíme všechny naše bojovníky,
můžeme udržet celou mongolskou armádu
a získat čas k útěku ostatních.
Teď si musíte vybrat.
Opustit toho, kdo stojí vedle vás a zachránit jen sám sebe
nebo zůstat spolu a chránit se navzájem.
A bojovat za něco, na čem vám opravdu záleží.
-Budeme bojovat! -Budeme bojovat!
Budeme bojovat!
-Budeme bojovat! -Budeme bojovat!
Ani jsem ti nepoděkoval.
Za co?
Za záchranu života.
Podruhé.
Nepoděkoval jsi ani poprvé.
To je pravda.
Děkuju.
Myro,
když jsem tě poprvé spatřil...
Máme výsadu umřít se ctí.
A pokud máme dnes umřít, zemřeme jako bojovníci.
Bude mi potěšením pro vás zemřít.
Na můj rozkaz!
Zatáhnout!
Pozabíjejte ty vrahy!
Za svůj život!
Vypustit šípy!
Stáhněte se!
Ústup!
Bohune. Bohune!
-Už jsme vyhráli? -Nejsi mrtvej?
Myslíš si, že mě Mongolové dokážou zabít?
Můj cháne!
Každý vesničan bojuje za deset.
Musíme změnit plány a ustoupit z hor.
Zbabělec.
Převezmeš velení.
Chci je zničit před setměním.
-Jsme připraveni. -Řekni to ostatním.
Připravíme přehradu.
V Tuchle už nikdo nezůstal! Jsme připraveni.
Maksime!
Běž!
Vezmi ji. Běž.
No tak, zmiz odsud.
Zničte přehradu.
Tak dobrá. Připravte se na boj.
Za Maksima!
Najdu tvé milované
a uvidíš, jak všechny podřežu jako dobytek.
A pak...
oba budeme sdílet stejnou bolest.
Merke, všechno spal!
Vezmi si mou osobní stráž a jeď napřed.
Zjisti, kolik těch vesničanů zbylo.
Táhnout!
Nenechte ty vesničany strhnout skálu.
Pobijte je!
Táhnout!
Hned se vrátím.
Zaútočte!
Hej!
Ta skála! Nahoru na ni!
Rychle!
Za to můžeš ty!
Počkat!
Nahoře.
Zachare!
Chceme bezpečnou cestu ven.
A ušetřím tvého syna.
Myroslavo, podej mi luk.
Zabij ho!
Otče!
-Otče. -Synu, věděl jsem... že to dokážeme. -Nevysiluj se.
Jsme v bezpečí.
Tvá matka by na tebe byla pyšná.
Jsem také.
Myroslavo,
postarej se o mého syna.
Matka a Ivan tě už čekají.