Den 17 oktober 1931.
Världens mest ökände gangster döms till fängelse för skattebrott.
I fängelset drabbas hans psykiska och fysiska hälsa svårt av neurosyfilis.
Tio år senare, då han inte längre anses utgöra ett hot, blir han frigiven
och tillåts leva exil i Florida under bevakning av myndigheterna.
Det här är det sista året i hans liv.
- Hur gick det, Fonse? - Hjälp honom, Gino.
Kom igen! Jag har dig.
Vad är du tacksam för, Vince?
- Mina kindtänder. - Lustigkurre!
- Och Ralphie? - För att Freddy äntligen är hemma igen.
- Salute! - Och Berta?
- Vet inte. - Vet du inte?
- Du måste vara tacksam för nåt. - Du måste komma på nåt.
- Varför? - Så gör vi på Thanksgiving.
- Vad handlar Thanksgiving om? - Vadå, hela historien?
Du får en kort version, för du är en kort person.
Alltihop började när farmor
och din gammelfarfar Gabriel först kom till USA.
De reste omkring i många, många år på jakt efter ett nytt hem.
På den tiden red farmor på min pappas rygg.
Så tog man sig fram på den tiden!
Efter att allt letande hittade de till slut ett nytt hem!
En snuskig liten skokartong med trasigt fönster, en madrass och tre råttor
på en liten skitgata i Brooklyn, Park Slope. Har du varit där?
Trodde väl det. Vi brukade sitta vid det trasiga fönstret med de tre råttorna
och tittade på alla de andra familjerna med sina påkostade fester,
sina hemlagade pajer, helstekta kalkoner, fyllning med tranbär,
och berg av potatismos och sås - allt det fina käket.
Alla familjerna där ute.
Utom vi.
- Varför? - För vi var utfattiga.
Vi hade ingenting.
Därför samlas hela familjen så här års
och kör upp det i ansiktet på Brooklyn.
Ja, det är Thanksgiving.
Låt oss äta!
Sluta springa!
Va?!
Jag älskar dig.
Jag älskar dig också.
- Mår du okej? - Ja.
Fonse! Du har ett samtal.
Hallå?
Hej...
Hej.
- Var är du? - Cleveland.
Cleveland...
Jag ville bara önska glad Thanksgiving...
pappa.
Vad sysslar ni med?!
Jag har familjen här...
Är det nåt som du behöver?
Vet du, Fonse, du behöver en bra mekaniker.
- Byta oljan. - Det är inte oljan.
Jag behöver en ny motor.
Kommer du ihåg din 341-A?
- Minns du den? - Nej.
Jo, Cadillacen.
- Vilken Cadillac? - Den som du köpte nere i Wabash.
Det var i Hammond.
- Den moderna! - Ja, men det var i Hammond.
Jag minns inte, var den mörkgrön, mörkgrön eller mörk-mörkgrön?
Mår du okej?
Ja... Mörkgrön.
Fonse, alla ungarna åker hem igen nästa vecka.
Jag tänkte att jag kan bli kvar här hos dig och Mae.
Jag också.
Farsan?
Du måste göra dig av med lite saker om du vill bo kvar nästa år,
så vi tänkte att vi kan hjälpa dig att ordna det.
Vi kan nog få minst tvåhundratusen för alla statyerna och tavlorna.
Jag vet att det inte är lätt.
Men om vi inte säljer det snart och får in lite stålar
kommer du att sitta i skiten.
Så ligger det till.
Vi bara oroar oss för dig.
Fan också!
Mår du okej?
Farbror Ralphie, kan du hämta en handduk?
- Var kom det ifrån? - Blåsan, farsan.
Jag hämtar nya byxor. Sitt kvar.
- Det är det här jag snackar om... - Säg inget till mamma.
Varm gröt med Quaker Oats.
Quaker Oats hjälper morgondagens stjärnor att spira.
Och nu, damer och herrar,
fortsätter Cobb Theatres framförande av 'Valentinmassakern'.
Nära hamnområdet vid Chicago River, i ett magasin som drivs av Al 'Scarface' Capone,
ökänd gangster och kungen av Chicagos undre värld,
samlas Capones närmaste män för att diskutera sina hemliga planer.
Okej, det verkar som om vår vän Andy har fixat några billiga snutförklädnader.
Samtidigt, i södra Florida, slappnar Al Capone av vid poolen med en cigarr.
- Ja? - Chefen, allt är klart inför torsdag.
Vi har en trevlig alla hjärtans...
Hallå! Varför är ni uppe?
Det räcker nu!
Mr Fonzo? Ska jag ställa statyerna vid huset?
- Vem fan är du? - Rodrigo.
Ska jag ställa statyerna vid huset?
De är till salu. Mr Fonzo...
Om du så mycket som rör vid min Lady Atlas...
hugger jag av dig huvudet. Fattar du?
Ja.
Okej, bra. Tack.
Fonse!
Kom här, kompis.
Ormar! Jag ser er!
Fonse! Det räcker nu!
Du blir sjuk. Gå in med honom, Gino!
Kom nu!
- Det regnar. - Precis!
- Kan du skära upp dem? - Jag ska göra det nu.
Det är öppet.
Señorita, jag har flyttat statyerna från garaget,
vid huset men inte vid huset.
- Tack, Rodrigo. - Inga problem. God kväll.
- Vad gör han? - Sina prylar.
- Vilka prylar? - Prylarna utanför.
- Vad menar du? - Flyttar prylar.
Om de rör vid min Lady Atlas...!
Herrejesus, är den där smaklösa skitstatyn så viktig? Vill du själv ringa banken?
Mår du okej?
- Ja? - Mottagaren-betalar-samtal från Cleveland.
Cleveland?
Visst, okej.
Hallå?
Vem är det här?
Hallå?
Fonse?!
Herregud...!
Kom igen, vrid på dig.
Vad är klockan i Ohio?
- Vad hände? - Du sket ner sängen. Jag ringer läkaren.
Hälsa att läkaren är här.
Tre, två, ett...
Ta-da!
- Vet vi vad det här är? - Blöjor?
Och här finns gott om dem.
- Hur är hans energinivå? - Han är vaken.
Och hans...?
Så vi drömmer fortfarande mardrömmar?
- Fonse, kan du lyssna på mig en stund? - Fonse.
Vet du vem jag är?
J. Edgar Hoover.
- Vem skickade den här jäveln? - Jag.
Jag är din läkare.
De bara jobbar. Sätt dig ner.
Sluta skrika på dem.
Jag förstår att ni har det svårt ekonomiskt,
men att alla de här personliga konstföremålen bara försvinner...
Det bästa för Fonse är ni låter så mycket som möjligt vara så som han är van vid.
- Det sista vi vill är att han... - får stroke igen.
Hon hostar inte så mycket längre. Han har bra dagar.
Sitt ner!
Älskling, sitt ner!
Jag vill säga en sak, och det här menar jag med största möjliga respekt.
Överväg att låta familjen bo här.
Att ha en man eller två i huset, ifall han skulle bli mer förvirrad
och gör sig själv eller nån annan illa.
Jag har fått vänta i 28 år på lite lugn och ro.
Han skrämmer inte mig.
Ring när du vill.
Vi har fått blöjorna.
Jaha... Alltid lika trevligt att träffas, Mae.
- Tack, dr Karlock. - Tack själv. Jag hittar själv ut.
Vänta!
Vänta, vänta...
Vänta...
Hallå?
Mae?
Hej, hur mår du?
Nej då, vänta bara lite...
Hur mår min kompis?
Det säger du inte? Javisst, jag kan vara där på måndag.
Ja, inga problem.
Det blir roligt att träffa er båda. Vi ses snart.
Jag ska till Florida.
Florida? Varför tar du aldrig med mig till Florida?
- Tiff, det är affärer. - Fiskesäsongen?
Du springer runt med dina gangsterpolare i träsket!
Kom igen, sötnos. Du vet att Al behöver mig. Han litar inte på nån annan.
'Chicolini här ser kanske ut som en idiot,
och pratar kanske som en idiot, men låt er inte luras.
Han är verkligen en idiot.
Jag föreslår straffrabatt och tio år i Leavenworth.'
'Jag skulle hellre ta rabatt på Woolworth.'
- Jisses, du låter som en döende häst. - Dra åt helvete.
Fint ställe du har här.
Imponerande tomt!
- Vad gör du? - Jag har rest hit för att hälsa på dig.
- Det är trevligt att se dig. - Detsamma.
- Ja... - Du har gått ner i vikt.
Wow... Så här ser det alltså ut att gå i pension med stil.
Blå himmel och en flaska spånken. Inte illa, Fonse.
Titta där borta.
- Vad tittar jag på? - Där.
Alligatorer?
De bevakar oss.
Vem fan pratar du om? Alligatorerna?
Har du kvar din kpist?
Det är bara att knäppa dem.
Vi åker på en fisketur.
Du...
Kolla här.
Se på dig där.
Vilken karlakarl! Minns du den snubben?
Nej.
Det var fanimej tider.
- Vad är det? - Bara kör på!
Okej, okej...
Har du nåt som du vill prata om?
Det är bara vi på båten.
Jag har gömt tio miljoner dollar.
Vad har du gjort, sa du?
Jag har gömt tio miljoner dollar.
- Har du gömt tio miljoner dollar? - Ja.
- Var? - Inte fan vet jag!
Det är allt jag har kvar.
Vet nån annan om det?
Du kommer på det. Såna som du slarvar inte bort tio miljoner.
Herregud, vilken bjässe!
- Vad har vi här? - Hallå där!
Fan också!
Din jävla luffare!
- Den hoppade upp båten! - Den var min!
- Fonse, vart ska du? - Det var min fisk!
Vart ska du?
- Vänta nu! Fonse, vad...? - Var det värt det?
Jävla luffare!
Vad sysslar du med?!
Var det värt det?
Vill du hamna i fängelse igen? På grund av nåt träskdjur?
Så här blir det när folk tillbringar för mycket tid i Florida.
De förvandlas till lantisar. Du kommer att bli en sån, det vet du väl?
Jävla knäppskalle!
Du borde skickas till psyket.
Hur är det, Fonse?
Du, kom igen...
Det är bara ett fiskspö.
Om du berättar det för nån skär jag ut dina ögon, fattar du?
Berättar vad?
Jag grävde ner dem.
Slappna av. Du har inget att oroa dig för. Ingen är ute efter dig.
Det är dags att släppa taget.
Okej...
Det är ingen fara, Fonse.
Vem är hon?
Häxan! Hon har följt efter oss hit.
Ge upp, Dorothy!
Vem är Dorothy?
- Trollkarlen! - Där!
- Vad ska vi ta oss till? - Vi måste skynda till trollkarlen.
Lugna, lugna! Allt är bara bra. Sluta nu med det där!
Hörde ni? Han säger till att vi är här! Jag har så gott som fått min hjärna.
- Jag kan nästan höra mitt hjärta slå. - Jag kommer hem till kvällsmaten.
Om en timme är jag skogens konung!
Länge leve konungen!
- Sätt dig ner. - Nej.
Om jag vore skogens konung
ej drottning, hertig, prins
Min kungliga klädnad i skogen
var av siden, ej bomull...
- Nej, du blir blind! - Ej chintz!
Då bestämde jag allt från söder till norr
med ett grymt och ett grym
och ett kungligt morr
När jag slår ihop klackarna...
Det är strömmen.
Vadå?
Vad hände?
- Vad hände? - Jag måste slå en drill.
Fonse, är allt okej där inne?
Hur är det med dig?
Glöm inte att spola.
Jag fattar inte... Han har hela skogen för sig själv.
- Ja. - Eller hur?
Plötsligt dyker nån knasig brud upp...
- Judy Garland. - Okej då...
Hon dyker upp med några fjantar som ser ut som om de rymt från en cirkus.
- Och de beger sig till... Vad hette det? - Smaragdstaden.
- Och de snackar med smartnissen... - Han är en trollkarl.
Men han är ingen trollkarl när man ser honom. Fattar du?
Lejonet står på en guldgruva och säger: 'Jag vill bli skogens konung igen!'
- Jävla dumheter! - Han är inte feg längre.
- Fattar du? - Ja, men Smaragdstaden ligger öppen.
Det är bara en film.
- Han fick sitt mod och återvänder. Slut. - Okej, jag vet inte...
- Strömmen är tillbaka. - Fan, vad skönt!
Ha en skön kväll.
De är bra pojkar.
När träffade du senast din grabb?
Tony. Han måste väl vara arton eller nitton?
Ja?
Hon är där inne. Hon hör oss inte.
Den andre. Har du pratat med honom?
Cleveland.
Vad fan snackar du om?
Okej, okej...
Du behöver mer. Mae! Mae!
Mae!
Mae! Mae!
- Vadå?! - Mae!
Varför skriker du?!
- Mer bourbon. - Nej, du ska inte ha mer.
Det är inte till mig, utan till min vän!
Visst.
Du, hallå!
- Är du döv, eller? - Ursäkta?
- Är du döv? - Vem tror du att du pratar med?
En korkad subba med vackert ansikte.
Säg det en gång till.
Vad fan...?!
Fonse! Förlåt, förlåt!
Älskling...
- Mår du okej? - Nej.
Jag mår inte okej.
Jag vill bli av med alla de här luffarna, fattar du?
Här är gorillor som går omkring med skjutvapen
framför ungarna...
Här finns inga ungar, Fonse.
Vet du ens vad de här människorna gör?
De gör allt du säger till dem.
- Jo... - Nej.
Gumman...
Lyssna.
Jag ser det i ditt ansikte och i dina ögon
att du är en ängel.
Jag ser att du har brustna vingar.
Ja...
Jag skulle väldigt gärna laga dina brustna vingar, om jag kunde...
Men jag vet inte vem fan du är.
Och det behöver jag inte ens veta för att veta att du låter det hända.
- Sluta... - Du borde skämmas.
Vem fan är det?
Varför rör du vid mig?
Pojkarna hörde ljud här inifrån, så jag ville bara kolla att allt är okej.
Ja.
Gino...
Jag vill inte att nån pratar med honom.
Inga problem. Säg bara till om du och Al behöver nåt.
Gino...
Vi säger inte det namnet här.
Jag ber om ursäkt, Mae.
- Är allt okej där inne? - Ja, allt är lugnt.
- Växeln, vart vill ni ringa? - Jag måste prata med polisen.
- Ett ögonblick. - Tack.
Polisens larmcentral. Vad gäller det?
Jag tror... att jag har blivit kidnappad.
- Var är ni? - Jag vet inte.
Jag vet inte vad som pågår, men de har vapen och...
Jag kan inte fortsätta så här.
- Herrn...? - För det... det är inte jag.
Efternamn?
Jag vet inte. Jag känner inte den här snubben.
Jag känner inga av de här människorna. Ingen alls.
Du förstår... Jag bor på en bondgård.
- Herrn? - Jag bor på en bondgård.
- Jag hör inte. - Jag sa att jag bor på en bondgård.
- En bondgård? - Nej, ingen bondgård, i det här huset!
Och jag vet inte hur jag...
Herrn?
Jag måste lägga på.
Fonse!
Kom upp hit med detsamma! Du gör mig orolig.
Jag kan inte göra det här varenda dag. Så fort jag vänder mig om...
En applåd för vår gode vän Al!
Al! Al! Al!
Kom upp på scen, Al!
Var inte blyg.
Ja, ja...
Fonse!
Ja...
Fonse!
Kan vi ta ett snack, Fonse?
Kom igen.
Det här...
Vår vän här har en sak att berätta.
- Va? Berätta vad du gjorde. - Svara på frågan, din jävel!
Var är ditt mod nu, ditt kräk?
Snacka!
Låt den fege jäveln prata.
Skit ner dig!
- Chefen? - Jaha, jo...
Ja, det är, ja...
Skit ner dig!
Ska jag skita ner mig?!
Inte ett knyst, va? Vad säger du nu?
Ska jag skita ner mig?
Kom igen, ditt jävla kräk! Ska jag skita ner mig?
Ja, jag ska skita ner mig, va?
Skit ner dig!
Se på det här!
Den som försöker sig på nåt råkar ut för samma sak. Jag bryr mig inte.
Fattar ni?
- Fattar ni? - Om du säger det, Gino.
Vi ses sen, Fonse.
Vi sticker, chefen.
Kom nu.
Herregud...!
- Bär ut den här luffaren. - Ni hörde vad han sa.
Du...
Pojken vill säga god natt.
- Okej, chefen, vi är på framsidan. - Ja...
Var är grabben?
Håll käften nu.
- Var är grabben? - Hemma hos mig.
De lyssnar.
Skatten är närmare än vad du tror.
- Låt dem inte ta den. - Var är den?
Gräv där det är vått.
Hörde du?
Ja.
Skjut de jävlarna!
- Låt dem inte komma undan! - Era jävlar, fan ta er!
Förlåt...
Förlåt.
Hallå!
Mamma har gjort sig illa. Bli kvar där!
Hallå! Stanna, vänta...!
Åh Gud, snälla...
Han fick en stroke.
- Och? - Han kommer att överleva.
Jag blir kvar hos honom ett tag.
Kanske kan jag få honom att prata med mig.
Tja, om du inte får reda på nåt kan du glömma din strafflindring.
Jag ska se vad jag kan göra.
God morgon.
- Va...? - Ormar.
Vill du ha vatten? Kan du först svara på några frågor?
Hur många fingrar håller jag upp?
F-fyra...
Hur gammal är du?
- Fyra... - Nej. Du är 48 år gammal.
Du är 48.
Varsågod, Fonse. Varsågod.
Okej.
Ner med alltihop.
Han har ådragit sig permanenta hjärnskador.
En lättare förlamning på vänster sida, främst från axeln till munnen.
Men det kan nog bli bättre med tiden, om han får daglig rehabilitering.
Vi tänker inte bli kvar här.
Det vore nog bäst, för hans skull.
Vi måste ändra på ett och annat. Inga cigarrer.
Hur länge?
För alltid.
Jag föreslår att vi ger honom en sån här.
Är han Snurre Sprätt?
Han kommer att bli rasande!
Vi vill hålla honom vid liv och att han ska trivas så länge han är här.
- Han går inte på sån skit. - Han blir tvungen att acceptera det.
Är du färdig?
Okej. Det ser jättebra ut, Fonse!
Vet du vad, vi...
Vi lägger den i din samling här.
Nu tänker jag låta dig välja nästa.
- Du har redan ritat näbbdjuret. - Ja...
Vet du vad det här är? Det är en väska med pengar.
Det är den sista i dag.
Om du ritar den här...
kommer jag inte att störa dig mer. Du kan sitta i din stol hela dagen.
Kom in.
Tjena...
Jag tog med lite morötter.
Vill du se en bild som din pappa precis ritade?
Ja... Det är riktigt bra.
Nej, nej, nej...!
Spotta! Spotta!
Ut!
Vi vill inte att han ska kvävas.
Skulle jag kunna få en stund?
Javisst. Det är klart.
- Säg till om ni vill ha nåt. - K... klant.
Farsan...
Du kan sluta låtsas nu.
Jag gillar teckningen.
Har du gjort de där också?
Får jag titta?
- Vad är det här? - Näbb... djur.
- Är det ett näbbdjur? - Ja.
Där ser man.
Där har vi en anka.
Precis! Så gör ankor.
Vem är det här? Han har en liten ballong.
- Det är Tony. - Vem?
- Tony. - Vem är Tony?
Min son.
Din son, Tony?
Farsan, vad snackar du om?
Jag är din son.
Nej...
T-Tony...
Vill du ha en till?
Ja.
Inte för mycket.
Fonse... Kan du lägga undan det där, så att vi kan prata en stund?
Fonse?
Jag kommer alltid att minnas att redan när vi var små...
hade du allting här uppe.
Du har alltid avskytt papper.
Du litade inte på nån, inte ens din egen familj.
Jag har aldrig tagit åt mig.
Jag vill att du berättar om du har gömt nåt.
Som pengar.
Jag måste få veta var fan de är.
De här svinen kommer ändå att ta dem ändå, så det spelar ingen roll.
Vi har ingenting, fattar du?
Jag hoppas att ett av våra barn har samma driv som du, för det är vårt enda hopp.
Är allt okej, chefen?
Det är fint, tack.
Om du frågar mig tror jag att Gino, hans pojkar och de jävla kubanerna...
De bara väntar på att du ska dö.
De är inblandade i allt det här. De är tjallare.
Det är bara min magkänsla. Jag måste slå en drill.
När jag kommer tillbaka går vi runt poolen.
Vem blir du mest tokig på?
Jag har en idé, morsan. Jag tror vi kan tjäna lite slantar.
Vad är det?
Vi bör sätta farsan på zoo.
Vi limmar på lite hår och kastar in honom i apburen...
- Man kan se det framför sig, eller hur? - Sluta!
- Ser du det här? - Vad är det?
- Det är Tony. - Vem är Tony?
Hans son, Tony.
Stackaren...
Jag har väl inte nån brorsa nånstans som heter Tony?
Han var en bra far åt dig.
Han lever fortfarande.
Ja...
Ingen brådska.
- Hur är läget, Mae? - Fonse.
- Hej, Gino. - Hej, Rose.
Slå dig ner, Gino.
Lite vin...
Vill du ha mer?
Det ser gott ut.
Vad är det?
Döda, mördare... Mördare!
- Rädda er själva! - Herregud!
- Farsan?! - Fonse!
- Vad gjorde jag? - Gå bara, Gino!
- Hjälp mig att få upp honom! - Jag fixar det.
- Farsan? - Jag tar det.
Försiktigt! Ni gör honom illa.
Vi sätter honom i stolen. Ett, två, tre...
Vila dig lite, kompis.
Cobb Theatres framförande av 'Valentinmassakern' fortsätter.
Torsdag morgon, Chicago. Johnny och gänget är utklädda till poliser.
De kör runt i South Side i en stulen snuthäck.
Där är Torrios killar. Ta dem!
- Jag griper dig, mister. - Varför då?
Var tyst och lägg händerna på ryggen!
Känner jag inte igen dig?
Torrios män står uppställda mot väggen.
Snälla, konstapeln, vad handlar det här om?
Al Capone hälsar.
Glad alla hjärtans dag!
Källor nära Chicagos myndigheter säger att dådet bär Al Capone signum.
- En kommentar, mr Capone? - Så här säger Al Capone!
Al Capone är en hederlig, laglydig amerikansk affärsman.
De enda dåd han utför är affärer som gagnar miljontals...
Stick, pojkar. Jag och Johnny vill prata i enrum.
- Är allt okej, chefen? - Ja, bara fint.
- Jag har känt dig sen vi var små, Johnny. - Just det, chefen.
Du har alltid varit lojal. Som en hund.
- Tja... - Därför kommer det här att smärta mig.
Vilket, Al?
Du förrådde mig! Du förrådde mig till Torrio.
Till FBI! Till hela...
Nej...
De får det alltid om bakfoten. Jag har aldrig förrått nån.
Det vet du.
Jag snodde åt mig lite. Det är inget jag är stolt över.
Du gjorde det rätta. Jag hade gjort samma sak.
Man förskingrar inte.
Det enda som verkligen är viktigt, Fonse,
är hur man behandlar sin familj.
Du kommer alltid vara en hjälte för alla knegare.
Det är inte många råskinn från Carol Street som kan säga det.
Du är en bra man, Fonse.
Oroa dig inte, kompis. Jag kände ingenting.
Du hjälpte mig bort från gatan.
Jag kommer alltid att respektera dig.
Du verkar vara en riktigt trevlig kille.
Om du hade lite mod
skulle du kanske kunna hitta nya vänner.
Jag tror jag vet var du grävde ner pengarna.
Titta i de här.
De leder dig till nyckeln.
Vi ses nån gång, Fonse.
Nej!
Nej, nej, nej!
Vad är det för skrik?
- Fonse, vi kommer! - Vad är det som händer?
- Vad är har hänt? - Nej, nej!
- Vad är det där?! - Det finns ingenting där.
Det är äckligt!
För 22-23 år sen var jag i Minneapolis.
Jag var i din ålder och spanade på en gammal revisor, en judisk snubbe.
Han sysslade med penningtvätt i Mellanvästern.
Jag väntar i två och tre år utan resultat.
Så jag hälsar dem i New York att det inte finns nåt att hämta.
Hoover säger till mig: 'Nordhoff, du tittar men du tänker inte.'
Okej... Fyra år. Jag tittar och tänker.
- Fem år. Gissa vad som händer. - Vad?
Jag frös kuken av mig. Det är sant. Var glad att du är i Florida.
- Jag har nåt. - Han är död.
- Nej. - Okej.
- Han säger många intressanta saker. - Ja, han har fullt utvecklad demens.
Efter en 20-årig utredning vill jag gärna veta säkert innan han dör.
Jag vet inte hur jag ska säga det här, grabben...
Jag ger blanka fan i Al Capone.
När han dör gräver vi upp hans ställe, hittar det som finns där och går vidare.
Vet ni vilken skillnaden är mellan Adolf Hitler och Al Capone?
Hitler är död.
Capone lever som en kung i Florida. Kanske är han knäpp, kanske inte.
Men när man ljuger för alla om allting i hela livet,
då ruttnar sanningen här inne.
Låt oss se vad vi hittar i hans pladder.
Jag ringer ett samtal. Hans advokat är tröttsam.
- Gör mig bara inte till åtlöje. - Tack, mr Nordhoff.
- Mr Mattingly. - God dag.
Detta är agent Stirling H. Crawford vid Federal Bureau of Investigation.
Med mig är min kollega, agent Clifford M. Harris.
Vi är hemma hos mr Alfonse Capone i Palm Island, Florida.
Närvarande är mr Alfonse Capone och hans juridiska ombud, mr Harrold V. Mattingly.
Följande intervju spelas in som utredningsdokument till fall P51B.
Mr Capone, allt ni säger kan användas mot er eller personer som ni nämner
vid en rättegång. Godkänner ni villkoren för förhöret?
Ja.
Mr Capone, var vänlig och uppge namn, ålder och födelseort.
Säg det, Fonse.
Namn, ålder och födelseort.
Min klient kan ha svårt att svara. Om min klient önskar svarar jag åt honom.
Det förstår vi förstås.
Vi skulle uppskatta möjligheten för mr Capone att åtminstone försöka svara.
- Varsågoda. - Tack.
Mr Capone, var vänlig och uppge namn, ålder och födelseort.
Min klients namn är Alfonse Capone. C-A-P-O-N-E.
Född den 17 januari 1899 i Brooklyn, New York.
Mr Capone, innan ni fängslades i Kalifornien 1931,
hade ni då några räkenskaper i er ägo?
Jag svarar i min klients ställe: Nej, han hade inga uppgifter av den sorten.
Vi förstår att ni har varit sjuk under en längre tid.
Ja.
Här står det att ni ådrog er syfilis när ni var under femton års ålder.
- Stämmer det? - Ja, det står i hans patientjournal.
Mr Capone, var ni ledare för maffiaorganisationen Chicago Outfit,
som handlade med illegal sprit fram till att det rikstäckande förbudet hävdes 1933.
Jag svarar år min klient: Nej.
Okej.
- Stäng av. - Visst.
Jag vill be om ursäkt.
- Mr Mattingly, jag är ledsen. - Harris... - Vad handlar det här om, Crawford?
Vi har fått uppgifter om att er klient kan ha gömt undan en stor summa pengar.
Omkring tio miljoner dollar.
- Jag vet inget om det här. - Men det gör nog er klient.
Mr Capone, kan ni tala om var ni har gömt pengarna?
Jag pratar med dig, Al.
- Var är pengarna? - Ja...
Låt mig förklara en sak för dig.
Du förtjänar den tortyr och förtvivlan som väntar dig i livet efter detta,
men din familj förtjänar inte straffet som väntar dem. Inga framstående positioner...
- Detta är trakasserier. - De kommer inte att kunde utbilda sig.
Förutom den här cementhögen ärver de inget av dig.
De får ett fattigt liv i utanförskap. Inga vänner, inga chanser att börja om.
Och vi kommer att bevaka dem varje dag tills de dör, precis som dig.
Okej, mina herrar...
Åh nej...
Min klient har ingen aning om vad som pågår,
vad han åt i morse eller nåt annat som ni vill fråga om.
Räcker det med mobbningen för i dag?
- Är nöjda med det här? - Tack, mr Mattingly.
Vi ses, mr Capone.
Ja?
Mottagaren-betalar-samtal från Cleveland.
Ja.
Hallå?
Jag tänker inte lägga på. Hallå?
- Okej, jag lägger på. - Är det här Mae?
Hallå?
Vem är det här?
Är det här Tony?
Mae!
- Mae! - Vad är det?
Har du sett Fonse?
Nej.
- Han är borta. Jag var med honom... - Vad pratar du om?
- Han kan inte ha hunnit långt. - Du måste vakta honom!
- Fonse? - Fonse, var är du?
- Farsan? - Fonse!
- Fonse? - Farsan!
Jag tittade på dina teckningar i dag, kompis.
Jag vill tala om hur duktig du varit.
- Fonse? - Älskling?
Kom fram med detsamma!
Snälla, Fonse!
Mr Fonzo?
Älskling?
- Vincent, har du en cigarett? - Ja, vänta...
Vad fan var det?
Kom igen, öppna grinden!
Allesandro, kolla östra flygeln med Jimmy.
- Nere vid sjön. - Han satt där som alltid.
Jag kollar där nere igen. Tommy, kolla andra sidan.
Nej, gå ner till vattnet.
Kolla alla toaletterna. Jag vet inte var fan han är!
Ralphie blev av med honom utomhus.
Rosie, är han inte där uppe?
Okej...
Vi har hundra man här. Vet ingen var han är?
Hur är det möjligt?
Stoppa honom, Gino!
Ta den här.
Jag kommer fram, Fonse!
Mår du bra, Fonse?
Det är bara jag.
Det är Gino.
Jag vet vem du är.
Du är ett jävla kräk!
Ett jävla kräk till fetto!
Du äcklar mig!
Allihop.
Djur.
Vad snackar du om?
Ja.
'Gräv där det är vått.'
Farsan?
Kom igen, farsan. Fonse?
Fonse?
Det är bra.
Luta dig tillbaka. Försök slappna av.
- Det kommer att bli bra. - Upp med honom.
Vi ses, Gino!
Vince, vad är du tacksam för?
Mina framtänder.
Gaby?
Jag är tacksam för min nya hundvalp, Eugene.
Ralphie?
Jag... är tacksam för att vädret äntligen inte är uselt.
- Berta? - Jag är tacksam för farfar Fonse.
- 'Nu äter vi.' - Nu äter vi.
Låt oss äta!
Fonse... Du har besök.
Kom.
- Jag låter er vara i fred en stund. - Tack, Mae.
De flesta i familjen bytte namn och flyttade under de kommande åren.
Man hittade aldrig några pengar.
Översättning: Richard Schicke